BOMBA ZILEI
Nu-l jeliți pe Joe Strombel.
Joe Strombel și-a trăit viața din plin.
A fost un ziarist adevărat.
O mândrie pentru a patra putere în stat.
Nu conta dacă în zona de război cădeau bombe.
Nu conta câte implicații avea scandalul politic,
sau numărul de corporații sau mici escroci pe care îi deranja.
Cu orice risc, dacă exista ocazia unui reportaj de senzație,
Joe nu dădea înapoi. Și de obicei îi reușea.
Eram cu el când a izbucnit scandalul cu prințul Charles,
care l-a făcut persona non grata pentru familia regală.
Cu excepția prințesei Diana. Au rămas mereu prieteni buni.
Știa să iubească o femeie.
Știai că a început ca reporter la poliție?
- Serios? - Da, a fost unul grozav.
Unul din cei mai buni. Poate cel mai bun.
Eu am rămas blocat odată cu Joe în Afganistan.
Zău?
Era să fim împușcați de talibani, când, ca de obicei,
Joe a mituit pe cineva ca să putem scăpa.
- N-a plătit din banii lui. - Nu, i-au decontat cheltuielile.
- Plus 10%. - Zece procente.
Dar ne-au pus să îmbrăcăm burka.
Și am trăit să scriem alte reportaje.
Toți îl iubeau. Da.
Nu întotdeauna la Serviciile Secrete.
Nu, dar obținea informațiile înaintea tuturor.
Da, așa-i. Dar nu și în cazul Richard Nixon.
Joe, oriunde-ai fi, nu va fi al fel fără tine, prietene.
- Pentru Joe. - Pentru Joe Strombel.
Unde mergem?
Asta înseamnă ceva pentru tine?
Nu răspunde niciodată. Am încercat.
Joe Strombel. Tromboză coronariană.
Jane Cook.
- Unde lucrezi? - Eram ziarist.
Tu?
Am fost secretara personală a lui Peter Lyman.
- Fiul lordului Lyman. - Impresionant tânăr.
- Îl cunoșteai? - Numai după reputație.
Dar îmi place ce știu.
Are un viitor strălucit în politică.
Cum ai murit?
Cred că am fost otrăvită.
Crezi?
De ce?
Cred că m-au otrăvit
fiindcă eram pe cale să confirm o suspiciune teribilă.
Da? Ce suspiciune?
Că Peter Lyman este criminalul în serie
pe care poliția l-a numit Criminalul cu Tarot.
Poftim?
Cunoști cazul, presupun?
Da, am scris un articol acum doi ani, când a început seria de crime.
Dar Peter Lyman? Dumnezeule...
Ce te-a făcut să-l suspectezi
pe acest cetățean bogat, chipeș și cu reputație imaculată?
Îți amintești de ultima crimă? Poliția a descoperit un indiciu.
Da, o agrafă de manșetă. Am citit în ziar. Ciudată antichitate, nu?
Da. Art Deco, foarte rară.
Peter avea perechea.
Și criminalul putea să aibă una.
Lumea e plină de coincidențe.
Da, numai că am observat că Peter mai avea doar una.
O pierduse pe cealaltă.
Mă îndoiesc, deși e o idee incitantă.
Ai anunțat poliția, sau era prea riscant?
N-am știut ce să fac, așa că mi-am sunat avocatul
și i-am cerut părerea.
Mi s-a părut că aud un declic în receptor,
de parcă ar fi ascultat cineva convorbirea noastră.
În aceeași zi, după ora ceaiului,
am murit subit.
Suspect, într-adevăr...
Dumnezeule, Peter Lyman.
Greu de crezut, dar dacă se dovedește a fi Criminalul cu Tarot, ce știre!
Știam că ai să-mi fii recunoscător, după ce mi-ai spus că ești reporter.
Ar fi o știre senzațională. Și eu am aflat-o primul.
Așa-i. Din păcate, încotro te îndrepți nu există primul.
Doar ultimul.
Domnule Tinsley! Mi-a plăcut ultimul dumneavoastră film!
Știți să valorificați actorii la maxim.
- Dacă se poate... - Așteptați, vă rog!
- Domnul Tinsley? - Da.
- Sunt Sondra Pransky. - Cine?
Sondra Pransky. Studenta la jurnalism de la Adair.
V-am scris cândva în legătură cu un interviu pentru ziarul facultății.
Și dumneavoastră... de fapt secretara, fiindcă dumneavoastră nu...
Știu că regizorii sunt foarte ocupați.
Dar ați spus că, dacă vin la Londra, îmi veți acorda interviul
și am venit, nu-mi vine să cred.
Cred că am la mine scrisoarea.
- Momentan sunt foarte ocupat. - Iat-o!
Iat-o. Pentru mine e ceva incredibil.
Știți, aveți o mulțime de fani în Rochester.
Acolo e tare frig.
Cu filmul dumneavoastră care va ieși la toamnă și...
De fapt,
mă întrebam dacă ați dori să-mi răspundeți la câteva întrebări.
- Se poate? - Bine, dar repede.
Scriu pentru rubrica culturală.
Mă interesează subiecte cu adevărat importante.
"Cu adevărat importante", adică...
Chiar vreți să știți?
La început, nu voiam să urmez colegiul.
Voiam să devin igienist dentar, ca sora mea, Beverly.
Și, nu mă înțelegeți greșit, e o meserie grozavă.
Am un mare respect pentru dinți și gingii, mai ales pentru gingii.
Toți din familia mea au ales ortodonția, dar...
- Ai venit aici în vacanță? - Da.
Mă cunosc foarte bine cu o familie englezească de rang înalt.
Familiile noastre și-au petrecut vacanța împreună, la Palm Beach.
Mama mea a câștigat o excursie la Palm Beach
și m-am împrietenit cu nepoata lor, Vivian.
E foarte drăguță. Stătea cu noi și...
- Încă unul? - Mulțumesc.
M-am culcat cu el, dar n-am reușit să-i iau interviul.
Ce fel de reporter sunt?
E bun la pat? Vreau toate detaliile.
Cine știe? Eram beată cui, nu-mi amintesc nimic.
Știu doar că imediat ce am terminat,
a primit un telefon și a plecat de urgență în Thailanda.
Thailanda?
Da, Justin Richards a fost concediat și a trebuit să-i ia locul.
Ce importanță are?
Ideea este că am spus la toată facultatea
că voi avea un interviu exclusiv cu Michael Tinsley!
Aveai emoții.
N-ai experiență. Ai băut prea mult.
El e un geniu fermecător.
Dar știi, ești o femeie atrăgătoare, foarte sexy.
Dacă mai iei interviuri unor asemenea oameni la hotel, data viitoare ai grijă.
Nu că m-ar deranja puțină tăvăleală cu Michael Tinsley.
Ți-am pus prosoape curate în dormitor, Sondra.
Vă mulțumesc, doamnă Thompson.
Grăbește-te, draga mea. Ai să întârzii.
- Mamă... - Treaba e că n-am interviul!
Dacă mi-aș fi folosit șiretenia feminină,
ca Katharine Hepburn sau Rosalind Russell...
Haide.
Luăm masa la "Ivy",
apoi îl ducem pe fratele meu cel mic
să vadă spectacolul pe care îl așteaptă,
iar diseară mergem la petrecere.
O să fie plin de tineri chipeși.
Spui mereu că bărbații pe care-i întâlnești sunt niște ratați.
Ai ratat un articol, și ce dacă? Nu moare nimeni din asta.
Doamnelor și domnilor, pregătiți-vă pentru magia incredibilă
a lui Splendini!
Vă mulțumesc, doamnelor și domnilor, sunteți un public incredibil,
și vă spun asta cu toată sinceritatea, din adâncul inimii.
Știți, de oricâte ori vin la Londra, în acest oraș minunat,
rămân cu impresii de neuitat,
fiindcă sunteți oameni minunați.
Iar pentru următorul experiment...
Vedeți, nu-i spun "număr", ci experiment,
am nevoie de un voluntar.
Găsește-mi pe cineva.
E primejdios, copiii n-au voie.
Am nevoie de un adult.
Cineva dispus să-și riște viața.
- Sunteți pentru prima oară pe scenă? - Da.
N-ați făcut niciodată asta... N-aveți de ce să vă fie teamă.
Aveți emoții? Liniștiți-vă.
Cum vă numiți? Spuneți-le numele.
Sondra Pransky.
Evreică! Din statele Unite! Fantastic!
Și de unde ești, Sondra? Stai, nu-mi spune,
pentru că mă pricep la de-astea.
Alabama! Am ghicit? Am ghicit?
- Aproape. - Da?
- Sunt din Brooklyn. - Incredibil!
Dumnezeu să te binecuvânteze, draga mea. Și eu sunt din Brooklyn.
Fantastic! Simt în această femeie atâta dragoste...
N-am cuvinte să vă spun. E ceva...
Îți spun sincer, din adâncul inimii.
Ești un om extraordinar, o mândrie pentru specia umană.
Sondra, dă-mi voie să te întreb ceva. Cu ce te ocupi? Spune-le.
Sunt studentă.
Studentă? Unde?
Nu, stai, pot ghici din instinct.
Exact pentru ce ai talent.
Igienist dentar!
Am ghicit?
Nu, studiez jurnalismul.
Studiezi jurnalismul. Bine, dacă ai...
Ai mai fost dematerializată vreodată?
- Nu. - Nu? N-ai de ce să-ți fie frică.
Am să-ți agit moleculele și am să le despart puțin, atâta tot.
- N-o să te doară. - Abia am mâncat. O să-mi...
Abia ai mâncat. A spus că...
Eu fac glumele aici, Sondra.
Așadar, Sondra, am să te rog să intri în cutie
și am să-ți despart moleculele.
N-o să doară deloc. Apoi am să te fac la loc.
Nu mă gâdila.
Spune-le și lor. Trebuie să auziți asta.
Spune-le ce mi-ai spus mie.
- Hai, spune-le, spune-le! - Nu.
A spus "Nu mă gâdila".
Dumnezeu să te binecuvânteze, draga mea.
Ai un simț al umorului nemaipomenit.
Dacă pe lume ar fi mai mulți oameni cu simțul umorului,
am trăi cu toții altfel.
Nu glumesc.
Intră în cutie. Intră în cutie, Sondra. Haide.
În cutie. Haide. Intră în cutie. Mai repede.
Acum o să-ți agit moleculele, domnișoară Sondra Mandelbaum.
Pransky.
Pransky, Mandelbaum. Care-i...
Mergem în aceleași vacanțe. N-are importanță.
Intră în cutie, draga mea, și nu te speria.
Ești înăuntru?
- Ești ziaristă, nu? - Dumnezeule! Ce cauți aici?
Nu ești ziaristă?
Astea erau vibrațiile pe care mă concentram.
Ești pregătită, Sondra?
Sunt Joe Strombel, ziarist, și am știrea secolului
despre cazul Criminalului cu Tarot.
Când se va afla, va fi fantastic.
Are de toate. Nume mari, crime, prostituție.
O să încep să-ți agit moleculele.
Ești reporter. Am câteva informații pentru tine.
Un reportaj senzațional. O știre bombă.
Peter Lyman...
Ieși din cutie, Sondra. Ieși, draga mea.
Numărul s-a terminat. S-a terminat. S-a terminat.
E puțin amețită. A fost prima ei apariție pe scenă, știți cum e...
E puțin amețită.
Moleculele îți sunt în regulă? Te simți bine?
Ești în formă? Nu-ți lipsește nimic?
Fantastic!
Bine, Sondra, du-te. Întoarce-te la locul tău.
Se simte perfect. Aplauze!
Haide. Întoarce-te la locul tău.
CRIMINALUL CU TAROT
După un an, criminalul lovește din nou: A zecea prostituată ucisă.
Joe Strobmel, ziarist celebru, a murit în urma unei tromboze coronariene...
Stingeți lumina albastră, vă rog?
Pentru că de la albastru simt vibrații negative.
Nu-i bine.
Vă caută o doamnă.
Bună, Mandelbaum! Ești de la ziarul facultății, nu-i așa?
Nu, Pransky.
Trebuie să discut cu dumneavoastră ceva foarte serios.
Când m-ați pus în cutie...
Miros un proces frivol.
Ce, ai să te plângi de migrene? Ai amețeli?
Nu, când m-ați pus în cutia chinezească...
Dematerializatorul.
...s-a materializat un spirit.
Domnule Splendini, vorbesc foarte serios.
Lasă-mă cu Splendini. Mă numesc Sidney Waterman.
Mă înțelegi? Mai fac din când în când câte un număr
ca să distrez lumea bună.
Spiritul a apărut chiar lângă mine!
La început, credeam că era un asistent de scenă.
Nu lucrez cu asistenți, fiindcă trebuie să le plătesc asigurări de sănătate.
Dar apoi mi-a spus că se numește Joe Strombel,
un ziarist din lumea cealaltă.
Nu-mi puteam crede ochilor.
Eu sunt ziaristă, el era ziarist.
Poate că aurele noastre au intrat în rezonanță și...
N-a spus asta, cu atâtea vorbe,
dar încerc să înțeleg ce s-a întâmplat.
Fă-mi un serviciu, încearcă să înțelegi în altă parte,
pentru că sunt foarte ocupat. Te superi?
L-am căutat pe Google, pricepi? Există un Joe Strombel,
dar a murit acum trei zile.
Închide-mă iarăși în cutie.
Acum o să-ți agit moleculele,
anunță-mă dacă se întâmplă ceva, sunt aici.
Moleculele fierb.
Domnule Strombel? Joe?
Sunt Sondra Pransky.
Sunt reporter la Adair. Știu că ați vrea pe cineva mai bun,
dar vă asigur, compensez lipsa de experiență cu un mare entuziasm.
Încep să-mi pierd răbdarea, Sondra.
Spune-mi. E cineva acolo?
Nimeni. Deocamdată nimeni.
Asta e. Finito. Îmi ajunge.
Ieși afară, draga mea. Și în locul tău,
n-aș povesti nimănui despre asta,
fiindcă ai să rămâi fără permisul de conducere.
- Nu înțeleg. - Ce-i de înțeles?
- Credeam că... - E din placaj. Eu am construit-o.
Tu chiar crezi că există spirite și lumea cealaltă?
Nu știu ce țigări ai fumat,
dar nu încerca să le treci prin vamă.
Scumpa mea, mă presează timpul.
Te iubesc, draga mea. Știi că-i așa.
- Îți spun cu tot respectul dar... - Eu...
Sondra? Sondra?
- Domnule Strombel. - Ascultă-mă, Sondra.
Ascultă-mă cu atenție. Scrie undeva ce-ți spun. E o bombă.
Ai un pix?
Nu pot sta mult. Vrei să te grăbești?
Bine.
Am toate motivele să cred că Peter Lyman... Ai scris numele?
- Da. - Peter Lyman. Fiul lordului Lyman,
un om de afaceri respectat...
Bogat, chipeș, un om de succes.
Acel Peter Lyman este Criminalul cu Tarot.
Scrie ce-ți spun.
Dacă-i așa, a ucis 12 femei. Prostituate brunete, cu părul scurt.
Și dacă se dovedește că e Lyman,
va fi cea mai tare poveste pe care a auzit-o Londra după Jack Spintecătorul.
"Jack Spintecătorul." Se scrie cu majuscule?
Nu putem ști când va lovi încă o dată,
dar până va fi oprit vor muri alte femei.
Îngrozitor! Trebuie să anunțăm poliția.
Nu, nu. Ce fel de reporter ești?
Ar fi un dezastru! Dumnezeule, nu!
E un milionar celebru. Nu poți acuza pe nimeni,
cu atât mai puțin pe unul ca el, fără dovezi.
Și după ce i-ai atras atenția că-l suspectezi,
va fi imposibil de prins.
Și de două ori mai primejdios, pe deasupra.
E posibil să-și fi otrăvit secretara
fiindcă o suspecta că aflase adevărul.
Nu, mai întâi trebuie să-ți scrii articolul,
dar pentru asta trebuie să afli faptele!
Nu știi nimic sigur?
Am un presentiment.
Dintr-alea pe care le au reporterii.
Și, până acum, nimeni nu are informația.
Dacă aș mai fi în viață,
aș găsi o cale să aflu faptele
și să scot adevărul la lumină!
Crede-mă, Sondra.
O asemenea ocazie ți se ivește o dată în viață.
N-o rata.
Și fii prudentă. Sunt vieți în joc.
Poate chiar și a ta.
Trebuie să plec. Trebuie să plec.
- Mie îmi ajunge. - Trebuie să mă ajuți.
Nu eu, drăguță. Sunt doar un prestidigitator.
Fac trucuri cu monede și cărți de joc.
Iar eu sunt un ziarist care e foarte aproape
de cea mai mare știre din istorie!
Da. Pentru un ziar universitar!
Fetițo, povestea asta te depășește.
Știi ce ar trebui să faci? Să dezvălui tot.
Să dezvălui tot? Nu! Trebuie să descopăr faptele
și apoi să le vând fiecărui ziar din oraș!
Uită-te la ea.
În curând ai să bei cafeaua neagră
și ai să aprinzi țigară de la țigară. Ce fel de...
N-avem mult timp.
Trebuie să atacăm! Știi că tipul e un criminal în serie.
Ar putea ucide în orice moment!
Am auzit partea asta. Atunci am știut că o să-mi fac alte planuri.
Ar trebui să suni la poliție. Eu asta aș face.
Da, și ce-am să le spun?
Spune-le că... Exact ce ți-a spus el.
Că Peter Lyman este... Ar putea fi criminalul în serie.
Da, și când or să mă întrebe de unde am informațiile?
Spune-le! Spune-le ce știi...
Explică-le că...
Știi tu, spune-le că... Spune-le...
M-ai întrebat de unde ai informațiile?
Ce-ai întrebat mai înainte?
În locul tău n-aș spune nimic, altfel te trimit la răcoare.
Exact asta spuneam.
Să le spun: "Am informația de la un mort"?
Treaba asta nu-i de mine, Sondra. Nu mă ocup cu dintr-astea.
Din când în când, particip la câte un bar mitzvah și petrecere pentru copii.
Bați la o ușă închisă.
Peter Lyman. Cine-i Peter Lyman?
Unde l-am putea întâlni?
Cum am putea vedea cu cine avem de-a face?
Ce naiba căutăm aici? Nici măcar nu știi cum arată tipul.
De asta am venit.
N-am găsit o fotografie bună cu el pe Internet, așa că...
Iisuse! Și ce facem când îl vedem?
Adică ce-ai să afli dacă-l vezi?
Dacă nu-l prinzi strangulând o trecătoare.
Nu știu, Sidney. Improvizez.
Ar trebui să fiu acasă, să-mi exersez numerele magice.
De ce nu încerci să-ți imaginezi
că în felul ăsta îți faci viața mai frumoasă?
Draga mea, pentru mine viața este frumoasă
când n-am arsuri după masă.
Ai familie?
Am avut o soție, dar m-a părăsit, imaginează-ți.
N-aș fi crezut...
Avea impresia că am rămas un copil mare.
Îi pregătisem un răspuns pe măsură.
O dădeam gata,
dar n-a vrut să vorbească cu mine.
- Sidney... - Ce?
El este.
Să-l urmărim.
Să-l urmărim? De ce vrei să-l urmărim?
Avem nevoie de indicii, de un fir. Trebuie să începem de undeva.
Nu, draga mea, nu cred că e o idee bună.
E o idee foarte bună.
Vino!
Ai grijă.
Nu atinge nimic.
Dacă spargi ceva,
ai să speli vase tot restul vieții.
Bine, l-ai văzut. Să plecăm.
Jerry! El este Jerry Burke, terapeutul lui Louis.
Bună. Îmi pare bine.
Așa urmărești tu oamenii? Nici măcar nu e Peter Lyman!
Ți-am spus, pozele nu erau clare.
Draga mea, ar trebui să trăiești bine și îndestulat.
Sper... Îți spun cu tot respectul.
Dar fără mine.
Sunt obosit, plictisit, flămând și mă duc acasă. Dumnezeu cu tine.
- Am să-ți citesc articolul. - Sidney!
- Sunt pe cale să devin preferata ta. - De ce?
Astăzi cineva mi-a spus că Peter Lyman
merge să înoate în fiecare zi la Governor's Club.
Serios? Ce este Governor's Club?
E un club privat, elitist,
dar partenerul tatei este membru și are voie să aducă oaspeți.
Crezi că aș putea aduce pe cineva?
Sunt sigură că tata poate aranja. Când vrei să mergi?
Cu ce vă pot ajuta?
Bună ziua. Suntem cu familia Fulton.
Am venit să facem o baie.
Sigur că da. Vestiarele sunt la etajul I.
- Piscina este la parter. - Grozav.
Apropo, din întâmplare Peter Lyman a venit?
Domnul Lyman.
Da, a venit acum câteva minute.
Ce culoare are costumul său de baie?
Vrei să port aceeași culoare?
- Știi să înoți? - Sigur că nu. Mai trebuie să întrebi?
Se spune că este cel mai bun exercițiu fizic.
Da, însă când intru în apă,
ochelarii îmi cad în piscină.
El trebuie să fie.
De data asta, asigură-te.
Fiindcă nu vreau să intru în apă după alt terapeut.
Arată foarte bine.
Dacă tipul ăsta e criminal în serie, eu joc pentru New York Jets.
Cum am putea să ne întâlnim cu el?
Nu știu. Aici au separație între clase.
El este aristocrat, noi suntem oameni de rând.
De fapt, după sistemul lui, cred că suntem niște vagabonzi.
Acum e șansa noastră. E singur.
Ești o fată frumoasă.
Probabil o să-i trezești interesul.
- Nu spune prostii. - Mai ales dacă are o minte perversă.
Nu pot să merg la el și să-i spun: "Bună, ce mai faci?"
Dacă intră la idei, sau îi fac o impresie greșită sau...
Îneacă-te!
- Ce? - Prefă-te că te îneci! Mă duc după...
Ascultă-mă!
Merg să aduc cafea.
Prefă-te că ai cârcei, intră în apă, zbate-te.
Da!
Fă așa, draga mea. E o idee grozavă.
Va fi obligat să te salveze.
Iar dacă n-o face... îi voi anunța pe părinții tăi.
Ajutor!
Gata, e bine.
E bine. Așa.
- Te simți bine? - Da.
Scuză-mă.
Bine, vino aici. Ești în siguranță.
- Te simți bine? - Mulțumesc.
- Ești bine? - Da, îți mulțumesc.
- Îmi pare rău. - Nu-i nimic. Dă-mi voie să te ajut.
Nu sunt o înotătoare prea bună.
S-a terminat.
Am avut un cârcel.
La picior? Întinde-l puțin.
Așa.
- Îți mulțumesc. - Nici o problemă.
Ar trebui să faci puțină încălzire înainte să intri în apă.
- Așa n-o să mai ai cârcei. - Îți mulțumesc.
N-am înotat de multă vreme.
Ești nouă pe aici.
Te-ai înscris recent în club?
Nu, am venit cu familia Fulton.
Aha, Jack Fulton. Băiat de treabă.
- Apropo, mă numesc Peter Lyman. - Eu sunt Son...
Sond...
Jade.
Jade Spence.
Jade Julliard Spence.
- Frumos nume. - Mulțumesc.
Da, suntem familia Spence de la... De la Palm Beach.
Familia Spence, proprietarii companiei de transport?
Nu, nu, nu.
Tatăl meu se ocupă cu aurul, argintul și forajele.
Puțuri de petrol.
De ce ai venit la Londra?
Am venit la niște prieteni, în Holland Park.
Bine. Cu ce te ocupi, Jade?
Sunt actriță.
Adevărat?
Vreau să obțin rolul Desiree în noul film al lui Mike Tinsley.
Ești destul de frumoasă pentru asta.
Mulțumesc.
Știi ce, dacă nu ești ocupată,
tatăl meu organizează duminică un picnic la țară
și mi-ar face plăcere să vii.
Mă ofer să-ți fiu partener și să-ți arăt zona.
Pe aici e foarte frumos în această perioadă a anului.
- Sună grozav. - Bine.
Te superi dacă vin cu tatăl meu?
Tatăl tău?
Uite-l! El este.
Eram în salon. Am auzit că te înecai.
Mi-am terminat ceaiul și am venit imediat.
Tată, el este Peter Lyman, salvatorul meu.
Tată?
Da, sigur, draga mea!
Nu știe să înoate. Fetița mea nu știe să înoate.
Se duce la fund ca plumbul.
E o problemă de familie, toți o avem. Lipsa de flotabilitate...
Încântat de cunoștință, domnule Spence. Am zis bine?
Da.
Ne vedem duminică la mine acasă.
Grozav. Ce e duminică? O vânătoare de vulpi?
Nu, tată. Îți explic mai târziu.
Am să las toate informațiile la recepție, bine?
Vino, fata mea.
Ești idiot? Vânătoare de vulpi?
Voiam să vorbesc cu el pe limba lor.
Și mulțumesc că m-ai făcut tatăl tău.
El crede că mă numesc Jade Spence,
deci tu ești domnul Spence.
Stai puțin. E prea complicat pentru mine. Eu nu merg mai departe.
De ce? Ai înșelat oamenii toată viața. Ești magician.
- Da, sunt magician și așa vreau să rămân. - O cola, vă rog.
Nu vreau să fiu acuzat, deportat sau arestat pentru urmărire de persoane.
Omul ăsta e o cineva important.
E o știre senzațională. Așa a spus Joe Strombel.
De asta s-a întors, este ultimul său articol de senzație.
Ce-mi pasă mie de Joe Strombel?
Am început să ascult de o fantomă?
Ar putea însemna enorm pentru cariera mea.
Cariera ta e pe drumul cel bun. Ești la ziarul facultății.
Ai suficient timp pentru articole tari.
Știi ce? N-am nevoie de tine.
O să mă descurc singură. Întoarce-te la cărțile și monedele tale.
N-am spus că n-o să te ajut.
Dar voiam să... Chestia asta trebuie făcută cum trebuie.
Trebuie să ne punem capul la contribuție.
Dacă ne punem capul la contribuție, o să șuiere a gol.
Ce mastodont. Mai lipsește doar șanțul de apărare.
M-aș putea obișnui aici.
Privește.
Uite-l. Ține minte, sunt Jade Spence.
Jade... Jade și mai cum?
Ați venit.
Bună ziua. Ce mai faceți? Bine ați venit, domnule Spence și Jade.
- Arăți extraordinar. - Mulțumesc. E frumos aici.
Mulțumesc. Mulțumesc.
Aparține familiei noastre de generații. Vreo 400 de ani.
E puțin cam îmbâcsită pentru gustul meu, dar...
A spus: "Mai lipsește doar șanțul de apărare".
Da. Îmi place ideea cu șanțul.
- "Mai lipsește doar șanțul de apărare"... - El este tatăl meu.
Tatăl meu, Stephen Lyman. Ea este... Aceștia sunt prietenii mei americani
despre care îți povesteam.
Jade Spence, domnul Spence.
- Îmi pare bine. - Bună ziua.
- Reverență, reverență, reverență... - E prima oară când întâlnesc un lord.
Ce interesant!
Nu, a mai fost și contele de... Contele acela.
Sper că vă simțiți bine.
Peter, arată-le împrejurimile.
Desigur. Ați vrea?
Sigur că da.
Trecem mai întâi pe la bar?
- Nu, tată. - Pentru că arată grozav.
Nu uita, am vrut să vedem împrejurimile.
Sigur că da, odorul meu.
Ce-ar fi să luăm ceva de băut și să începem dinăuntru?
- Bine. - Veniți.
Îmi place camera asta. Petrecem multe seri aici.
O casă de țară tipic englezească!
Elegantă, dar totodată discretă. Îmi place.
Ați făcut minuni aici.
Îmi aduce aminte de Trollope.
Și dumneavoastră îl citiți pe Trollope?
Nu scriitorul. Îmi amintește de o fată.
Veniți. Să urcăm la etaj ca să puteți admira peisajul.
Potolește-te! Ce-i cu tine?
Caută indicii, încearcă să ții minte totul.
Încerc să-l farmec.
Țin minte totul. Am un sistem de memorare.
E o șmecherie, folosesc imagini.
Să spunem că vreau să țin minte scrumiera asta.
Îmi imaginez 50 de scrumiere dansând în fuste houla pe o insulă pustie.
Când e nevoie, îmi amintesc imediat...
Unde te duci?
Acesta e unul din saloanele de pictură.
E superb, nu-i așa?
Aici avem... Acesta este străbunicul meu.
Aici, străbunicul și soția lui, lady Hayden.
Îmi amintește de portretul mătușii Hillary, din bibliotecă.
Îi plăcea hazardul. A fost sufragetă. A murit de difterie.
Sau a fost molima neagră?
Vino, tată.
E minunat!
Da, îmi place lacul. Pescuiți, vreunul din voi?
- Niciodată. - O să vă învăț.
Am gustat odată somon. Organic.
Și eu. Când am timp, pescuiesc. Dar...
Jade, îți plac concertele?
Merg des la Filarmonică. De fapt, o sponsorizăm.
Îmi plăcea tare mult să cânt la vioară.
Dar am câteva... De fapt, o colecție bogată de instrumente muzicale.
Cântați la vreun instrument?
Pentru că uneori organizăm câte o seară muzicală.
Eu. Cânt la...
Muzică clasică, Noel Coward, Shakespeare și...
A luat lecții de pian când era mică,
dar n-avea îndemânare în degete, așa că...
Și dumneavoastră, domnule Spence?
Cânt la harpa de blues.
E o chestie micuță de metal pe care o pui în gură
și scoate un sunet plăcut, muzical.
Se numea harpa evreilor, dar știți cum sunt unii.
La cel mai mic semn de anti-semitism, încep să scrie scrisori.
Mi-ar plăcea să mă înveți să pescuiesc. Ar fi grozav.
Cu mare plăcere.
Urmăriți-mă cu mare atenție.
Trage o carte.
Oricare vrei. Ai luat-o?
Haide, dragă. Trage o carte. Ai luat-o?
Acum pune-o în poșetă. Pune cartea...
O să pună cartea în poșetă.
Gata? Acum spune-le tuturor ce carte era.
- Era șasele de cupă. - Șasele de cupă.
Pot să te întreb ceva?
Ăsta era?
Dar l-am pus chiar acum în poșetă.
Uită-te în poșetă.
Uimitor!
Ești o femeie minunată, Claire.
Îți spun sincer. Dumnezeu să te binecuvânteze.
Ești o femeie grozavă și ați fost un grup nemaipomenit.
Vă spun asta cu respect, din toată inima.
Sunteți o mândrie pentru specia umană și un grup minunat.
Trebuie să aflu cine tunde boscheții pe aici.
Elanul meu de acasă
începe să arate cam jerpelit pe la coarne.
Cu ce vă ocupați, domnule Spence?
Eu? Cu afaceri imobiliare.
Nu, scuzați-mă! Afaceri cu petrol!
M-am ocupat de afaceri imobiliare,
dar în ultima vreme e greu să găsești pământ, mai ales pe afară.
A devenit o problemă.
Vă accept invitația.
Voi juca poker în week-end.
După ce am văzut cât de bun ești la cărți, mai putem avea încredere în tine?
Povestește-mi despre tine, Peter. Totul e atât de nou pentru mine.
Ce-ai vrea să știi?
Nu știu. Orice vrei să-mi spui.
Speranțele, visele tale.
Vin dintr-o familie bogată, după cum probabil îți dai seama ușor.
Viața mea era hotărâtă, trebuia să intru în politică.
Îmi place jocul de polo... Am câțiva cai de curse.
Am început bine?
Tu la ce visezi, ce speri?
Îmi place să dansez, să vizitez muzee,
și mă pricep să fac mâncare chinezească.
Dacă știi vreun restaurant chinezesc bun...
În ultima vreme, au început să mă intereseze fenomenele New Age.
Cum ar fi?
Probleme mistice, astrologia, globurile de cristal și tarotul.
Știi ceva despre cărțile de tarot?
Nu tocmai. Am o minte mai științifică.
Când întâlnesc...
La ce te uiți?
Ai un smalț perfect.
Mulțumesc. Mulțumesc...
Mi-ar plăcea să te scot la dans într-o seară. Sunt un dansator bun.
Cu mare plăcere. Ar fi grozav.
Pot să-ți mărturisesc ceva?
Desigur.
Îmi place accentul american
și mă amuză felul cum vorbești.
Am s-o iau ca pe un compliment.
Și fiindcă îți place mâncarea chinezească,
am s-o pun pe noua mea secretară
să-ți trimită o listă cu cele mai bune restaurante din oraș.
- Ai o secretară nouă? - Da.
Am angajat-o de curând.
Cea veche a murit subit din cauza unui cheag de sânge.
A fost îngrozitor.
I-au făcut o autopsie?
Cum de am ajuns la un subiect atât de morbid?
Deci n-ai mai văzut niciodată o grădină englezească adevărată?
Vino. Am câteva comori.
- Ai să te superi dacă-ți spun ceva? - Probabil nu.
Ești foarte diferită de femeile pe care le întâlnesc de obicei.
Asta-i bine.
Nu pot să-mi scot din minte imaginea ta în costum de baie.
Mă bucur că ți-a plăcut.
Asta și voiam.
Exact la asta mă refeream.
Ești directă, lipsită de menajamente.
- Semeni cu tatăl tău. - Grozav...
Și ai o calitate foarte senzuală.
Este... Dar sunt sigur că ai mai auzit asta.
Te miști repede.
Sunt prea agresiv? Mă opresc.
Nu, nu!
Abia te încălzeai.
Ai un suflet romantic?
Nu vreau să te întreb, "Crezi în dragoste la prima vedere?"
Pentru că e un clișeu învechit, dar...
Ai simțit vreodată
că te ia valul?
Scuze. Îmi trebuie ochelarii.
Nu suport lentilele de contact.
Nu-mi place să-mi bag degetele în ochi.
La revedere. Trebuie să ne mai întâlnim și altădată la un ceai și o gustare.
Neapărat.
Dacă nu tăceai din gură, te strângeam de gât!
Și nu mai spune tuturor că m-am născut din bărbăția ta.
Încerc să întăresc ideea că sunt tatăl tău!
Tipul ăla e fantastic. Mi-e imposibil să cred că a făcut ceva rău.
Nu este criminal în serie, crede-mă.
M-aș mira dacă a ucis chiar și o singură persoană.
M-a invitat la dans, săptămâna viitoare.
E strategia perfectă! Ai să-ți sapi calea ca un rozător sau un gândac,
iar când firimiturile vor începe să cadă de pe masă,
le vei culege și le vom analiza.
Mulțumesc mult.
- Uite ce am găsit. - Betty G.
- Da. - Ce-i asta?
E o greșeală. A greșit fatal!
De unde știi că a greșit? De unde știi că e a lui?
Cum adică, de unde știu că e a lui?
Ia-m furat-o din noptieră.
Ce naiba e cu tine, Sidney?
- E un indiciu! - Nu e un indiciu.
- Ne trebuie neapărat indicii. - Nu e un indiciu.
Ce înseamnă asta? Ar putea fi mătușa sau agentul său turistic.
- Am întârziat la cină. Mănânci ceva? - Nu.
Nu, mulțumesc.
Stai jos.
Bine.
Era Peter. A spus că întârzie, să începem fără el.
Atunci să jucăm. De asta am venit.
Bine.
Haide, micuțule.
Renunți? Asta-i tot?
Altcineva?
Joci mai departe?
Scuzați-mă, băieți. Am fost reținut la birou.
Nu-i nimic.
Cine câștigă?
Domnul Spence joacă bine, Peter.
Trebuia să-mi dau seama.
De fapt, mi-am cumpărat primul Reuben cu bani câștigați la poker.
Ai cumpărat un tablou de Rubens?
Nu o pictură. Un sandviș.
Mi-e sete.
M-a întrebat dacă cred în dragoste la prima vedere.
Ce romantic! E așa de naiv!
Sper că i-ai spus "da".
I-am spus că n-avem nimic în comun.
Venim din societăți diferite.
Cred că asta îi place.
Vorbeai ceva de un articol. Despre ce e vorba?
Sondra?
CRIMINALUL CU TAROT LOVEȘTE DIN NOU
"Mary Thompson, brunetă, cu părul scurt,
"a fost strangulată în Falconberg Place ieri seară la 9:30."
"Alături de cadavrul prostituatei
s-a găsit Călăul din pachetul de tarot."
La ce oră spuneai că a venit Peter să joace poker?
Dacă mă întrebi "A avut timp s-o stranguleze și să vină la poker,"
da, a avut timp suficient.
Trebuie să trec peste sentimente
și să-mi continui investigațiile.
Ce înseamnă asta?
Știm unde locuiește familia lui, îi cunoaștem anturajul social,
dar nu știm cum arată casa lui. Vreau să mă duc acolo.
Am ajuns.
- E superb. - Mulțumesc. Așa e.
Dai multe petreceri?
Mărturisesc cu rușine că da.
Probabil îți imaginezi că e doar un joc social. În mare parte, e politică.
Deloc. Cred că ești un tip grozav.
Frumos tablou.
Îl recunosc din manualele de istoria artei.
Serios? Este de Henry Moore.
A fost un cadou de la Henry Moore pentru tata.
Superb! E grecească, romană?
Este romană. Din secolul doi d.C.
Ai gusturi bune.
Cred că o să-ți placă ce am jos.
Adevăratele comori. Vino.
Am ajuns.
Aici sunt toate instrumentele mele. Camera are sistem propriu de climatizare,
să protejeze aceste capodopere.
- E fantastic. - Mulțumesc.
Familia mea le colecționează de mulți ani.
Iată un Guarnieri. Aici, un Stradivarius. Cred că ai auzit de ele.
- Cânți la aceste viori? - Eu? Dumnezeule, nu.
Dar le împrumutăm. Trebuie folosite.
Atâtea instrumente vechi... e foarte romantic.
- Vrei să-ți arăt și ce e sus? - Da.
Cum te numești, draga mea? Spune-mi numele tău.
Sunt Wendy Beamish.
Wendy... Aplauze pentru Wendy Beamish.
Fantastic. Te iubesc, Wendy. Serios.
- Ești prima oară pe scenă? - Da. Da.
O iubesc din toată inima. Vă spun sincer.
Ești o femeie incredibilă, ți-o spun cu tot respectul, Wendy.
- Wendy, ai mai fost dematerializată? - Nu, niciodată.
- Ți-a mai despărțit cineva moleculele? - Nu.
Este emoționată. Nu te speria, draga mea.
N-o să doară tare.
Intră în cutie. Intră în dematerializator.
- Ai intrat? Te simți bine? - Da.
Bine, liniștește-te. Liniștește-te.
Mă auzi, Wendy? Simți cum se evaporă moleculele?
Să te aud!
- Ține minte numerele astea. 16, 21, 12. - Poftim?
16, 21, 12.
Șaisprezece, 16 cai albaștri.
21 de avioane.
Și 12 pitici. 12 pitici neastâmpărați.
A fost minunat, exact așa cum mi-am imaginat.
Ești minunată.
Și melancolică.
Nu melancolică.
Numai derutată.
Femeile după ce fac dragoste... Întotdeauna e complicat.
Îmi place aftershave-ul tău. Cum se numește?
Yardley.
Îl folosesc de la 16 ani. Sunt extrem de fidel.
Vino încoace. Trebuie să-ți pui ochelarii?
Arăți foarte sexy. De la ce miroși atât de frumos?
Îți place?
E un parfum.
Așa.
- Unde te duci? - Mi-a venit o idee.
E timpul să sărbătorim cu șampanie.
Rămâi, te rog. Îți pregătesc ouă jumări.
Nu pleca.
E mama mea.
E foarte atrăgătoare.
Da, era frumoasă, însă dificilă.
Dificilă? În ce fel?
Infidelă.
Nu pleca, te rog. M-ai face fericit. Rămâi.
- Nu pot. - De ce?
Tatăl meu nu se simte bine.
- E grav? - Nu, nu.
Îl dor dinții.
O măsea sensibilă.
Trebuie să plec.
Să mă întorc la povestea mea.
Sunt pe scenă, îmi fac numărul cu dematerializarea,
cu o femeie din Manchester.
Nu știu de unde îi aduc pe acești oameni,
dar arăta ca un indian.
O pun în cutie, o fac să dispară
totul merge după plan și dispare.
- Deodată, apare Strombel. - Ce?
Da, Strombel! Publicul aplaudă frenetic.
De s-ar întâmpla la fel în toate serile!
Și ce-a spus?
Mi-a dat cifrul unui seif.
Care anume, nu știu.
N-am văzut nici un seif.
Ai realizat ceva, în afară de o posibilă sarcină?
Îți spun imediat ce-am văzut.
Mama lui, lady Eleanor, avea părul scurt, brunet.
Dar nu este prostituată, nu?
Nu, Sidney, nu e prostituată!
Îmi vine greu să cred. Practic, are sânge regal.
Iisuse, uneori mă uimești. Creierul tău!
Calmează-te. Te-ai enervat.
Încerc să descopăr toate ramificațiile cazului.
Nu-mi place deloc treaba asta!
Mă simt groaznic, e dezgustător.
Nu-mi place ce fac.
Da, vrei să crezi că e nevinovat.
Ce-i așa rău în asta?
Tipul ăsta trebuie să fie un amant bun.
Deodată, ești gata să renunți la toată povestea.
Trebuie să aflu ce fel de cereale mănâncă la micul dejun.
Unde mi-a fost mintea? Are o încuietoare cu cifru
la camera unde-și ține prețioasele lui instrumente muzicale.
Deci există un cifru!
Trebuie să ajung în camera aceea.
Știi cifrul?
N-o să intrăm prin efracție, dacă la asta te gândeai.
- Îmi trebuie cif... Trebuie să intru acolo. - Nu, nu.
N-o să comitem o infracțiune... Tu...
Sondra, ce-i cu tine?
Tipul ăsta e fiu de lord!
Au să ne decapiteze în Turnul Londrei!
Bună. Știi ceva?
- Ce? - Peter Lyman ți-a trimis flori.
Presupun că te numești Jade Spence?
Normal, le-am acceptat în numele tău.
Da, eu sunt Jade Spence.
- Ce se întâmplă? - Vivian...
Peter dă sâmbătă o petrecere și m-a invitat.
Cred că va trebui să-mi cumpăr o rochie.
Cu siguranță, pare înnebunit după tine.
Dacă e înnebunit de cineva, aceea este Jade Spence.
Cine-i Jade Spence?
Un reporter de investigații în devenire
care s-a îndrăgostit de obiectul investigației sale.
Sigur că da. Absolut.
Dumnezeu să vă binecuvânteze, domnule. O să vă arăt un mic truc.
Gândiți-vă la o carte. La una din ele.
Oricare vreți. Gata?
V-ați gândit cumva la șeptarul de pică?
- Uimitor! Cum reușiți? - E o mică pasiune de-a mea.
Aș vrea să am mai mult timp să exersez,
însă din cauza afacerilor cu petrol nu am liniște niciodată.
Aveți fiică frumoasă.
- Ați cunoscut-o pe fiica mea? - Da.
Da, suntem mândri de ea. E o fată bună. A depășit un handicap mare.
Știți, nu putea să învețe.
Am umblat cu ea pe la mulți doctori.
Acum e aproape normală.
Este fermecătoare.
Domnul cu tine, draga mea. Ce zodie ești?
Vărsător.
Vărsător? Și ce confesiune?
- Vă referiți la religie? - Da, confesiunea dumneavoastră.
- Creștină. Dumneavoastră? - Într-adevăr?
M-am născut în religia iudaică,
dar după ce am îmbătrânit m-am convertit la narcisism.
Tată?
Trebuie să vorbim.
Voiam să-i scot o monedă din nas doamnei Quincy.
Vino! Trebuie să vorbim imediat.
- Serios? - Da.
Scuzați-mă...
Unde?
Termină cu trucurile astea debile!
Ce-i cu tine? Ești un om de afaceri serios, nu uita.
Le-am spus că e un hobby. O pasiune de comerciant bogat.
Așa că...
Scuzați-mă.
Coboară pe scări, deschide ușa. Eu îi distrag atenția lui Peter.
Ne întâlnim jos imediat. Ai adus cifrul?
Nu, l-am lăsat în celălalt sacou.
- Ce? - Da. Și...
Atunci, ce facem? Du-te acasă și adu-l.
Nu pot, sacoul e la curățat.
Asta e o problemă când ai garderoba redusă.
Dar nu te teme.
Ți-am spus doar, țin minte totul.
Aici erai. Domnule Spence, sper că vă simțiți bine?
Da, grozav! Îmi aduce aminte de petrecerea noastră.
Am organizat un bal mascat la Palm Beach, anul ăsta. A fost minunat.
Eu m-am costumat în arlechin. Ea era Purcelușa Petunia.
- Iubitule, voiam să te întreb ceva. - Sigur.
- A fost o mască, nu? O iubesc. - Scuză-ne puțin.
- Vreți ceva de băut, domnule Spence? - Nu, mulțumesc.
Era opt...
...cai albaștri. Nu, nu.
10. Zece pitici neastâmpărați.
Nu, erau 12. Doisprezece avioane și opt... Nu.
- Bine ați venit. Simțiți-vă bine. - Îmi pare bine.
Fii lucid. Era... Era...
Era...
Opt lăptărese
și trei păunițe.
Nu, nu.
16, nu, 20 de avioane,
12 pitici neastâmpărați.
Evrica!
Mă întorc imediat. Merg până la toaletă.
Sidney?
Sidney, tu ești?
- Sunt închis înăuntru! - Iisuse... Care-i cifrul?
L-am uitat...
Știi unde este domnișoara Spence?
- Cred că am văzut-o coborând. - Aha...
16 cai albaștri,
21 de avioane
și 12 pitici.
12 pitici neastâmpărați.
Slavă Domnului!
Credeam că am să ajung unul din scheletele acelea
pe care oamenii le găsesc când vând casa. Închide ușa.
16, 21, 12. N-ai putut să ții minte numărul ăsta?
M-a trădat memoria. Ce vrei să-ți mai spun?
De fapt, ce căutăm? Aici sunt numai...
Nu sunt sigură.
Nu ești sigură?
Ai grijă să nu spargi ceva.
Dumnezeule, o să ne prindă! Și Dumnezeu știe...
Știi bancul acela deocheat
despre trompetistul francez și soția lui?
Sidney, pune-l la loc!
Scuzați-mă.
Aici nu sunt decât instrumente muzicale.
Suntem pe o pistă greșită. Crede-mă.
- Jade? - Ce s-a întâmplat?
Ai auzit?
- Mi s-a părut că aud ceva. - Hai să ieșim de aici.
Asta ne mai lipsește, să ne prindă aici.
Jade?
Aici erai. Te căutam.
Oaspeții nu mai stau mult.
Îi arătam casa tatălui meu. Îi plac mult casele englezești.
Da, m-a impresionat vinoteca dumneavoastră.
Și eu am una.
N-am vin, dar nu vezi picior de șobolan.
Atunci să bem ceva.
Vă rog, domnule Spence, n-ați băut nimic toată seara.
- Rămâi aici la noapte? - Poftim?
- Hai, te rog. - Nu pot.
- De ce nu? - Sunt cu tata.
O să-l ducă acasă șoferul meu.
- Nu. - Nu te las să pleci, ești prea frumoasă.
Uită-te la tine. Nu pot.
Jade?
Jade.
Jade, e patru dimineața.
Ce faci?
Nu puteam dormi,
am coborât să-mi iau puțin lapte.
Jade, pot să te întreb ceva?
Ai vrea să rămâi aici și după ce se termină vara?
Nu înțeleg, ce alte dovezi mai vrei?
Ce-ai să spui la poliție?
Tipul are un pachet de cărți de tarot. E perfect legal.
Și ce dacă a întârziat la o partidă de poker?
E suficient de inteligent să aibă un alibi.
Ce ne mai rămâne? Mama lui are părul brunet și scurt.
Dacă îl acuzăm...
- Știu, înțeleg. - ...e nevinovat și nu am un articol...
O să înțeleagă că ești o impostoare care l-a luat de fraier
și o să te părăsească. Înțeleg.
Dacă vrem să-l denunțăm, ne trebuie dovezi.
Mai ales dacă e vorba de fiul lordului Lyman.
Nu trebuie să-l denunțăm.
Putem da un telefon anonim.
Știi cât de multe telefoane false primește poliția?
Vrei să-l denunți așa pe Peter Lyman?
Au să-ți închidă telefonul la jumătatea frazei.
În plus, dacă povestea e adevărată,
vreau s-o dezvălui eu.
Știi ce-a spus Joe Strombel?
"Află prima, dat află toate faptele".
La mulți ani.
Mulțumesc.
Ce s-a întâmplat? Ești melancolică.
Nu, doar că...
Aniversările mă întristează.
Da, te înțeleg,
dar suntem amândoi destul de tineri să ne putem bucura de cadouri.
Hai, deschide-l.
Bine.
E superbă!
- Îți place? - Foarte mult.
Bine. Dă-mi voie.
Vai de mine...
Nu trebuia.
Am vrut neapărat.
- Ce faci, plângi? - Nu, sunt mai tare de atât.
Deși canalele nazale mi se congestionează când sunt tristă.
Nu fi tristă. E ziua ta.
Aș fi vrut să sărbătorim diseară împreună.
Dar trebuie să plec din oraș câteva zile.
Adevărat?
Da, e vorba de niște afaceri.
- Dar sărbătorim când mă întorc, bine? - Bine.
Îți mulțumesc pentru brățară. E minunată.
Am să mă gândesc la tine când o voi purta.
Nu mi-ai spus că azi e ziua ta!
O să te scot la o cină de sărbătoare.
- O să mergem la un restaurant select. - Adevărat?
Îți plac McNuggets?
Dar mâncarea indiană? Îți plac felurile condimentate?
Lasă, nu trebuie.
N-am poftă de mâncare.
O să-ți vină când ai să vezi creveții pregătiți în acid.
Sunt grozavi, Sondra.
Ce s-a întâmplat?
- Te gândești la Peter? - Nu.
Nu știu, doar că...
Nu m-ar mira dacă într-o zi mă va cere în căsătorie.
Familia ta e ortodoxă.
Vor accepta un criminal în serie?
E un cadou scump.
- Familia Lyman e foarte bogată. - Da.
A fost aproape prea extravagant.
Trebuie să mă pregătesc și eu. Încă nu mi-am găsit milionarul.
Doamne, Sondra, ce încurcătură!
Încep să se adune dovezile împotriva lui.
Fragmente care se completează.
Iar tu!
Am simțit că te îndrăgostești. Am evadat din nou.
Sunt doar probe de circumstanță. Coincidențe.
E prea mult fum să nu fie și foc.
Sunt sigură că te-ai înșelat în multe rânduri.
De data asta nu.
Deși recunosc, încă n-ai suficiente dovezi.
Dacă te pripești, nu numai că va scăpa basma curată,
dar îți vei pierde și credibilitatea profesională, poate definitiv.
Sunt sigură că vrei să-l scoți vinovat.
Ca să-ți ai ultima știre senzațională.
Încep să dispar.
Sondra, nu mă dezamăgi!
Aș vrea să dispari definitiv!
Pleacă din viața mea!
Nu sunt persoana potrivită pentru asta.
Ar trebui să-mi câștig existența curățind molari.
Pâinea asta e... Știi, aș putea mânca numai pâine.
Nimic altceva decât pâine.
Dacă aș mânca atâta pâine, aș avea cu 10 kilograme mai mult.
Eu nu mă îngraș niciodată,
fiindcă anxietatea îmi ține loc de aerobic.
Așa mă mențin în formă.
Îți mulțumesc pentru atenția de ziua mea, Sidney.
Într-un fel, ești fiica pe care n-am avut-o.
- Ești așa de... - Nu, glumeam! Glumeam.
N-am vrut niciodată copii.
Pentru că știi ce se întâmplă când ai copii?
Ești bun cu ei, îi crești, suferi, ai grijă de ei
și când se fac mari te acuză că ai Alzheimer.
Ai vrea să trăiești la Londra?
Eu, la Londra? Nu.
Și iubesc Londra. Nu mă înțelege greșit, iubesc Londra,
dar știi, pe lângă accent, nu mă descurc la condus mașina.
Pentru că volanul e pe dreapta și...
De fiecare dată când urc la volan aici
sunt convins că voi muri într-un accident.
Sidney!
Ce s-a întâmplat?
E Peter.
Ai spus că Peter a plecat din oraș.
Așa mi-a spus.
Vino.
Cum adică, vino?
Am comandat creveți.
Plătește și să plecăm. Plătește.
Cum adică să plătesc? De fiecare dată...
Bine, e ziua ei.
Vino.
Poate că mai are o femeie,
și chiar dacă te iubește, este atras sexual de ea.
Mulțumesc, Sidney.
De ce nu e cu mașina?
Nu știu, dar orice-ar face, vrea să fie secret.
Ți-am spus că a luat-o în partea cealaltă!
Se poate să ne întoarcem acasă?
Începe să plouă.
Nu-mi vine să cred că m-a mințit.
Poate că i-a fost rușine să nu afli ce vrea să facă.
Poate că e membru într-un club din alea, sau e vreun travestit.
Sau poate îi place dansul folk.
Sunt sigură că, atunci când îmi va povesti despre ce e vorba,
am să mă simt vinovată fiindcă l-am suspectat.
Sigur. Nu totul e sinistru pe lume.
Aproape totul.
Mâncarea indiană mi-a făcut rău.
Abia ai gustat salata de cobră. Cum să-ți facă rău?
Ajutor!
A fost strangulată o femeie!
Ajutor! A fost strangulată o femeie! Chemați poliția!
S-a petrecut o crimă!
La etaj s-a petrecut o crimă.
Ajutor!
Ai un telefon? Ai un telefon? Sună la poliție.
A fost Criminalul cu Tarot? Au găsit o carte de tarot. El este.
Incredibil! Locuia în clădire.
El a fost. Au găsit o carte de tarot.
Elizabeth Gibson, încă o brunetă cu părul scurt.
Trebuia să ne ducem mai devreme la poliție.
Ai spus că nu ne vor crede, și probabil așa ar fi.
Sidney, e vremea să vorbesc cu un ziarist adevărat.
Cum adică, adevărat?
Unul care trăiește.
Tatăl lui Vivian are un prieten care lucrează la "Observer".
E o poveste șocantă și realistă,
există câteva dovezi circumstanțiale credibile.
Însă dă-mi voie să-ți dau o lecție de jurnalism.
Nici un ziar nu ar trebui și nu va publica știrea.
Cum? De ce?
Ar fi complet iresponsabil și calomnios.
Nu ai decât o serie de speculații.
Teorii care ar păta reputația unui om respectabil,
fără nici cea mai mică dovadă concretă.
Da, mama lui avea părul negru și scurt.
Da, a întârziat la o partidă de poker,
a spus că pleacă într-o călătorie de afaceri și a mințit.
Da, dar cine ține un pachet de cărți de tarot ascuns sub un corn franțuzesc?
Nu e împotriva legii să ai în casă un pachet de tarot.
V-ați face de râs în instanță cu asemenea acuzații,
și probabil asta se va întâmpla.
Pentru că l-ați obliga să vă dea în judecată
și ar câștiga sigur.
Și dacă mergem la poliție?
Ajung și la asta.
Dar mai întâi să-mi continui predica agasantă.
Îl cunosc de multă vreme pe tatăl lui Vivian.
A spus că ești studentă la jurnalism.
Spui că ai primit niște informații.
Bine, n-ai să-ți dezvălui sursa,
dar ți-ai dat prea mult frâu liber imaginației.
Nu, nu.
Dacă v-aș spune că sursa mea este un anume Joe Strombel?
- Răposatul Joe Strombel? - Da.
Adică i-a dat pontul unei studente, înainte să moară,
și nu l-a urmărit singur?
N-am spus că a fost înainte să moară.
- Cum? - Nu, a...
A obținut informația înainte să moară,
dar a murit înainte s-o poată verifica.
De ce v-a dat-o vouă? Nu știa că va muri.
Nu vă cred.
L-am cunoscut bine pe Joe Strombel.
Dacă ar fi descoperit o informație pe care o credea valoroasă,
ar fi urmărit-o până la capăt de unul singur,
chiar și din mormânt.
Și de ce Peter era acolo în noaptea crimei?
Îmi imaginez cum te-ai simțit, ca studentă,
când ai crezut că ai dat peste ceva senzațional.
Chiar a descoperit ceva senzațional!
Fetița asta e de neoprit. Uitați-vă la ea!
Putea vinde povestea oricărui tabloid din oraș.
După ce v-am făcut morală despre etica jurnalistică,
vreau să vă spun ce teribil ar fi fost pentru toți cei implicați
dacă vă duceați cu povestea asta la un tabloid.
Astăzi, poliția l-a arestat pe Criminalul cu Tarot.
Și cu siguranță nu este Peter Lyman.
Cum?
Toate ziarele din oraș tipăresc o ediție specială, chiar acum.
A fost un pierde-vară pe nume Henry Banks, care a mărturisit totul.
Banks este un individ paranoic și i-a oferit Scotland Yard-ului
informații pe care numai criminalul putea să le știe.
A mărturisit poliției încă două crime, iar amprentele și testul ADN se verifică.
Știu că ți-am stricat știrea bombă,
dar Henry Banks este Criminalul cu Tarot.
Nu fiul lordului Lyman.
Nu pot să spun că nu sunt în al nouălea cer.
Dacă-l prind vreodată pe nenorocitul de Joe Strombel, îl omor.
Sper că Peter mă va ierta pentru ce am făcut.
Pentru ce?
L-am mințit. Nu sunt Jade Spence.
Sunt o studentă la jurnalism ambițioasă care a încercat să-l înșele.
L-am mințit.
Draga mea, și el te-a mințit, sunteți chit.
Minciunile lui nu sunt nimic pe lângă ce am făcut eu.
Căsătorește-te cu el ca Jade Spence. Nu-i spune nimic.
Nu te obligă nimeni să redevii Sondra Pransky.
Căsătorește-te cu el ca Jade Spence.
Da, dar nu vreau să-ți cumpăr în fiecare an cadouri de Ziua Tatălui.
Nu știu cum să-ți spun, dar ai fost adoptată. E bine așa?
Am fost cu mama ta la orfelinat,
căutam un copil cu probleme și...
În sfârșit. Doar noi doi, un week-end întreg.
Da.
Eram sigur că o să-ți placă aici.
E minunat.
- Peter? - Da.
- Trebuie să-ți mărturisesc ceva. - Și eu.
Încep eu prima.
Nu, lasă-mă pe mine, te rog,
pentru că m-a chinuit toată ziua.
Vreau să-mi iau piatra de pe inimă.
Când ți-am spus că plec din oraș pentru afaceri,
te-am mințit.
- Știu. - Știi? De unde?
- Te-am văzut. - Pe mine? Nu!
- Luam cina în oraș și... - Cu tatăl tău?
- De fapt... - Lasă, nu contează.
Adevărul este că una din companiile tatălui meu
va fuziona cu o companie din Orientul Mijlociu.
Este o problemă foarte delicată,
și e mai bine să nu se știe.
N-am vrut să ne miroase presa.
Știu, asta nu e o scuză.
Îmi pare rău pentru că am fost atât de secretos.
Nu-i nimic. Mă bucur.
Sunt informațiile tale secrete. Nu-i nimic.
Deci tatăl tău te-a scos la o cină aniversară
și m-ai văzut. Mă simt rușinat.
Cel mai mult urăsc pe lumea asta minciunile.
Ce-i?
- Peter... - Da, Jade?
Peter...
Da. Ce voiai să-mi spui?
Jade, nimic din ce-o să-mi spui n-ar putea...
Nu mă numesc Jade Spence.
Nu?
Nu. Mă numesc Sondra Pransky.
Iar tatăl meu nu este tatăl meu. Se numește Sidney Waterman.
E magician, își spune Splendini.
Studiez jurnalismul.
Nu mă întreba cine ne-a dezinformat atât de tare,
dar credeam că ești Criminalul cu Tarot.
Pe atunci nu te cunoșteam.
Bineînțeles, după ce am început să te cunosc,
mi-am dat seama că nu putea fi adevărat.
Acum poliția l-a arestat, s-a terminat totul.
Pe parcurs, m-am îndrăgostit de tine
iar acum am stricat totul, și...
Cine ți-a spus asta?
Un reporter. A murit.
Voia neapărat un ultim articol de senzație.
Îmi pare rău. Te înțeleg dacă nu mai vrei să-mi vorbești vreodată
sau dacă nu mai vrei să mă vezi în fața ochilor.
Nu numai că nu sunt nervos pe tine,
dar mi-ai înveselit ziua!
Cum?!
Ți-ai imaginat că aș putea fi un răufăcător
atât de viclean... Nemaipomenit!
- Adevărat? - Da.
Cred că e cea mai trăsnită glumă pe care am auzit-o în viața mea.
Abia aștept să le povestesc prietenilor la club.
Peter?
Da, iubito.
- Aș vrea să te întreb ceva. - Da, sigur. Orice.
De ce ascunzi un pachet de tarot în camera instrumentelor muzicale?
De unde știi asta?
Eram paranoică. Am... E o nebunie.
- Am căutat pe ascuns. - Voiam să fie o surpriză.
Le-am cumpărat pentru tine. Sunt din epoca victoriană.
Mi-ai spus că-ți plac antichitățile.
- Poftim? - Erau un cadou pentru tine.
Ești atât de... Mă simt atât de prost!
Nu-i nimic, iubito, lasă asta. Mare păcat...
- Hai să uităm totul. - Nu...
Hai să...
Ne-am mărturisit păcatele, hai să ne continuăm viața.
Serios?
Da, vreau să-mi povestești despre tine, cea adevărată.
Și te asigur de la început, n-o să-ți port pică.
Dumnezeule,
Așadar, te-ai furișat în camera instrumentelor muzicale?
Deci s-a ferit tot timpul
fiindcă avea niște afaceri delicate de familie
care trebuiau să rămână secrete.
Îmi pare rău, nu cred.
- Cum? - Tipul acela e mincinos și criminal.
Și spun asta cu tot respectul.
- Sidney. - Știu despre ce vorbesc, fetițo.
Nu-mi spune așa, ai înțeles?
Îți amintești când am fost acasă la tatăl său,
am găsit un indiciu și mă credeai nebun?
Te-am crezut nebun de atâtea ori că nu mai știu când a fost asta.
Îți amintești de asta? De acest mic indiciu?
- Da, Betty G. - Da, Betty G.
M-am interesat despre toate fetele ucise.
Cea pe care Peter a ucis-o în seara când l-am văzut pe stradă se numea
Elizabeth Gibson.
Și?
Betty se folosește des ca diminutiv pentru Elizabeth.
Fii serios, Sidney. De data asta exagerezi.
Să presupunem că vrei să ucizi pe cineva fără să fii prins.
Nimeni nu vrea să fie prins, Sidney.
Să zicem că vrea să scape de Elizabeth Gibson. Betty Gibson.
Are loc o serie de crime
făcute de un tip care lasă în urmă cărți de tarot.
Au spus că era nebun.
Cumpără un pachet de tarot și-l ascunde.
Ipotetic, le ascunde, să zicem, într-o cameră cu instrumente muzicale.
- Să zicem că le ascunde într-un corn. - Sidney...
- Într-un corn! - Îmi pierd răbdarea.
Nu spun că el a comis toate crimele.
Spun doar că a ucis-o pe Elizabeth Gibson
și a făcut să pară că a fost mâna Criminalului cu Tarot.
Henry Banks și-a mărturisit toate crimele.
Henry Banks e nebun! Are halucinații!
Dumnezeule!
Henry Banks... Ăstora le place să se laude când sunt prinși.
Henry Banks...
Unde te duci? Poliția va arunca toate crimele nerezolvate în spinarea lui Banks.
N-au mai prins un criminal de ani buni.
- Peter n-ar omorî o muscă. - Serios?
Dar o muscă care vorbește?
- Cum? - Da.
De ce-ar ucide Peter o prostituată?
Pentru că nu-i dă bine la CV.
Cine știe ce viață sordidă duce tipul ăsta?
Ți-ai pierdut complet mințile? Ce-i cu tine?
Peter, șantajat de o prostituată? Ridicol!
Ce medicamente iei?
Știi... Unde te duci?
Nu înțelegi! I-ar distruge reputația!
Vrei să-mi aduci apa?
Pot să-ți spun un lucru? Un singur lucru?
Joe Strombel n-ar fi de acord cu tine.
Nu vreau să vorbesc despre Joe Strombel, bine?
Și un ziarist mare se poate înșela.
Dar nu se înșeală.
Șantaj. E limpede ca lumina zilei.
Ești un pesimist cinic, care vede mereu doar jumătatea goală a paharului!
Nu, te înșeli. Văd jumătatea plină, dar e plină cu otravă.
Și tu ai s-o bei!
Nu știi nimic. N-ai instinct de ziarist.
Știi numai să fluturi eșarfe și să scoți oamenilor monede pe nas.
Fă lumii un serviciu și întoarce-te la trucurile tale magice, bine?
I-ai spus?
I-am spus.
Și am făcut să pară că a fost ideea mea.
Sunt sigur că am dreptate.
Dar nu vrea să mă asculte. Mă urăște.
Da. Știi, uneori îmi fac griji pentru fata asta.
Cred că n-o să ne mai vedem.
Dacă există vreo știre senzațională aici,
ea o va scrie în locul tău.
Nu poți păcăli moartea la nesfârșit,
iar eu am folosit toate trucurile pe care le știam.
Ai grijă de ea. E o fată bună.
Și caută în pachetul lui de tarot. Vezi dacă lipsește vreo carte.
Sunt ziarist.
Scriu un articol despre Elizabeth Gibson, știu că a locuit aici...
N-o cunoșteam. O vedeam rareori, era foarte discretă.
Știam cu ce se ocupa.
Dar dacă-și aducea clienții aici, asta n-aș putea spune.
Scuzați-mă. Sunt ziarist.
Scriu un articol...
despre Elizabeth Gibson.
Dacă ați auzit ceva despre ea, orice...
- De la ce ziar sunteți? - Washington Post.
Sunt unul din reporterii cei mai...
Ați văzut "Toți Oamenii Președintelui"? Eu eram tipul cel scund.
De ce se interesează un ziar american despre povestea asta?
Suntem foarte interesați. Vrem să scriem un articol mare.
Redacția de turism face o listă cu locurile de evitat cu orice preț.
Așa că am venit...
N-o să vă pară rău, să știți...
Bine, bine! O cunoșteam pe Betty Gibson.
Era o femeie fără scrupule.
Dar nu cred că merita să moară.
Ați spus Betty Gibson?
Toți îi spuneau Betty. Era numele ei.
Serios? Și ați cunoscut pe vreunul din clienții ei?
Cunoștea o mulțime de bărbați. Era foarte atrăgătoare.
N-aveți de unde să știți din poze,
dar era blondă, cu față de înger.
Tipul după care înnebunesc bărbații.
Blondă? Dar în ziar... Fotografiile din ziar...
Da, știu.
A făcut greșeala să-și taie părul și să-l vopsească negru.
Dumnezeu știe de ce.
Poate ca să-i facă pe plac unui client fidel.
Avea clienți regulați?
Cel puțin unul.
Tipii ăștia nu-și folosesc niciodată numele adevărate.
Dar era un tânăr bogat, se întâlnea des cu el.
Se numea Peter.
Peter și mai cum?
Peter... Peter Yardley. Peter Yardley?
Yardley. Yardley.
Alo? Sunt domnul Spence.
Sid. Sid Waterman Spence.
Mă numesc Sid Waterman Spence. Pe cine am sunat?
Bună, Sidney. Sunt Peter Lyman.
Eu și Sondra petrecem weekend-ul la casa de la țară a tatălui meu.
Puteai să vii și tu.
Nu-i nimic. Mi-a dat acest număr. Pot vorbi cu ea?
Da, imediat.
Bună, Sidney.
Am o mulțime de informații.
Făceam investigații în legătură...
cu Elizabeth Gibson.
I se spunea Betty. Betty! I se spunea Betty.
Și a avut o relație de lungă durată...
o relație specială cu un tip pe nume Peter.
Ultimul nume nu se potrivește, dar sunt sigur că el este.
Asta-i nebunie curată.
Nu mai agita apele, Sidney. Cazul e închis.
Ascultă-mă, e ceva serios.
Ești singură cu un bărbat foarte, foarte primejdios.
Am spus "foarte" de două ori.
Întoarce-te în oraș, cât mai repede.
Sidney, dacă aveam o dovadă cât de mică,
nu mă lăsam condusă de sentimente, bine?
Adevărul este că sunt nebună după el.
M-am săturat de teorii întunecate ale conspirației.
Sunt sigur că a ucis-o
și a făcut să pară că a fost Criminalul cu Tarot.
Nu vezi fiindcă ești cu capul în nori.
Ești nebun! Nu mai vreau să aud nimic despre asta!
Mă deranjează, bine?
Lasă-mă să mă bucur de week-end.
Vorbim când mă întorc.
Nu-mi mai da idei paranoice!
- Sidney e bine? - Da, da.
Îl iubesc sincer pe Sidney,
dar uneori... Îi lipsește o doagă!
Serios?
Ca de exemplu?
Vorbim mai târziu.
Ies să mă schimb.
Da? Da, domnule.
Fiica mea e la țară, cu domnul Lyman.
Mai târziu mă duc la ea și m-a rugat
să-i aduc puloverul de cașmir roșu. Crede că l-a lăsat sus.
Cașmir roșu?
Da, e un pulover roșu. Roșu ca tomatele.
Ca focul. Roșu. Rouge.
- Am înțeles, domnule. Roșu. - Da, da.
Mă duc să-l caut.
Domnule?
Admiram vioara Stradivarius.
Știu să cânt la vioară. Prokofiev, Bartok...
Dar numai domnul Lyman știe cifrul care deschide ușa.
Mi l-a spus și mie,
pentru orice eventualitate,
știți, viața e foarte capricioasă.
Te poate lovi oricând un infarct, un atac cerebral, fulgerul...
Draga mea, te iubesc. Îți spun sincer.
Ești o femeie minunată, o servitoare excepțională, o mândrie pentru specia ta.
Vorbesc serios. Ți-o spun din toată inima.
Observ că n-ai găsit puloverul roșu.
Probabil l-a lăsat în alt dormitor.
Știi, are o problemă cu promiscuitatea...
Dar...
Trebuie să plec. Te sun într-o zi să luăm prânzul împreună.
Domnule Lyman, domnul Spence a fost aici și a intrat în camera de muzică.
Ce?
S-a întâmplat ceva ciudat.
Domnul Spence a venit la noi, căuta puloverul fiicei sale.
Mi-a spus că ea îl voia.
Când m-am întors, l-am găsit în camera de muzică.
Domnule, cred că era beat, după cum se purta.
Da, da.
Bine, Margaret, îți mulțumesc. La revedere.
Totul e în regulă?
Da. O să fie.
Mă simt bine aici, cu tine,
departe de restul lumii...
Da, vin aici deseori, să citesc și să pescuiesc.
În lac sunt păstrăvi.
La ce te gândești?
- Chiar vrei să știi? - Da.
Mă gândeam cât de ironică și tragică este viața.
De ce?
Te-am cunoscut după ce te-am salvat de la înec,
te-am găsit încântătoare,
iar acum cercul s-a închis și va trebui să te îneci.
Cum?
Probabil că Sidney știe că am ucis-o pe Betty Gibson.
Ca să mă apăr, admit că n-am găsit altă cale.
La început, mi-am ascuns față de ea adevărata identitate,
dar ne-am întâlnit de prea multe ori
și a aflat cine eram, și...
A început să-mi ceară bani
și nu puteam permite așa ceva, nu?
Viața și cariera mea
erau la mila capriciilor ei.
Am studiat cazul Criminalului cu Tarot,
am făcut repetiții, iar restul îl știi.
Dacă-mi faci ceva, Sidney va afla!
Va spune cuiva.
Nu, nu. Tu vei pieri într-un accident pe lac,
iar Sidney va muri ceva mai târziu.
Nimeni nu cunoaște adevărata voastră relație,
pentru că de fapt nu sunteți tată și fiică, așa-i?
Și nimeni nu va investiga atent moartea unui ma...
Mă asculți?
Nimeni nu va investiga atent
moartea unui magician obscur pe nume Splendini, care mi-era străin.
Ajutor!
Ajutor! Ajutor!
E liniște, nu-i așa?
Avantajul unui lac privat.
Lasă-mă! Lasă-mă!
- Lasă-mă! - Hai odată...
Da, poliția.
Sunt Peter Lyman. Am nevoie să vină poliția, imediat.
La proprietatea Lyman.
S-a petrecut un accident pe lac. S-a înecat o femeie.
E îngrozitor. Veniți imediat.
Vă mulțumesc.
Cred că au găsit cadavrul.
Sunt dezolat, domnule.
Când am văzut-o ultima oară...
A spus că voia să comunice cu natura.
Când de fapt, căuta un loc singuratic să...
Ați văzut-o deprimată, domnule?
Nu. Sigur că nu.
Doar dacă nu se ascundea de mine.
N-ați auzit strigăte de ajutor?
Nu, ascultam muzică. La naiba!
E ironic.
Ne-am cunoscut când am salvat-o de la înec, în piscina clubului.
Și era o înotătoare foarte slabă.
Bună.
La piscină m-am prefăcut, să-ți atrag atenția.
Am fost căpitanul echipei de înot din Brooklyn.
Fascinantă observație.
Lyman a pierdut o agrafă în casa unei prostituate,
care mai târziu a fost ucisă de Criminalul cu Tarot.
Aristocratului ăstuia îi plăceau femeile dubioase.
Din păcate pentru Elizabeth Gibson, ea s-a hotărât să-l șantajeze.
Ai scris un articol grozav,
este una din cele mai bune investigații pe care le-am văzut în ultima vreme.
Ziarul este mândru să o publice.
Trebuie să împart meritele cu Joe Strombel.
Mi-a fost o adevărată inspirație,
m-a învățat lucruri pe care nu le-aș putea explica nimănui.
Și cu răposatul Sidney Waterman.
Splendini.
Un om de treabă care m-a ajutat mult
și fără care n-aș fi reușit niciodată.
Sidney, oriunde ești acum,
n-o să te uit niciodată.
Cum ai ajuns aici?
Eu?
Nu m-am putut obișnui să conduc pe invers!
Conduceam mașina,
iar în SUA aș fi ajuns erou. Aș fi salvat-o.
Aș fi...
Dar aici... Asta nu-mi place la Londra.
Recunosc, au teatre grozave și multe restaurante indiene bune.
Ce meserie aveai?
Meserie? Sunt Splendini. Magician.
- Vreți să vă arăt un truc? - Da, te rog.
Avem timp să întoarcem niște cărți de joc? Da.
Avem o eternitate.
O să vă arăt un truc micuț.
Vreau să vă spun sincer, din toată inima.
Și o spun cu tot respectul.
Sunteți un grup minunat.
Vă iubesc și simt că mă iubiți.
Ați murit, e adevărat, dar nu trebuie să vă descurajați.
Pentru că...
Nu vă gândiți că moartea e un handicap.
Când eram copil, mă bâlbâiam.
Dar cu multă răbdare și perseverență,
nu știi niciodată ce se poate întâmpla.
Alege o carte, Alma.
Care vrei tu.
Alege una. Haide, draga mea.
Te iubesc, draga mea. Fantastic.
Traducerea: intellect
Revizuire: muLineZu